ГДЗ Етика 5 клас. Заліковий зошит [Гісем О. В., Мартинюк О.О.]
Етичні вимоги до спілкування
Активність
Активність — це діяльне відношення людини до світу та життя.
Арготизми
Арготизми — це слова, які побутують у певному середовищі (жаргон).
Візит ввічливості
Візит ввічливості — це обов’язкові відвідини, мета яких — це привітати, висловити подяку або співчуття друзям, рідним, колегам, знайомим.
Гумор
Гумор — це товариський незлостивий сміх.
Іронія
Іронія — це тонкий гумористичний натяк на якусь подію або недолік, наприклад, байка. Глузування — це грубе, образливе висміювання.
Жарт
Жарт — це веселий вислів, який може залагодити незручність і запобігти сварці.
Ділова бесіда
Ділова бесіда — це зустріч, яка передбачає обмін думками, Інформацією, пропозиціями стосовно спільних справ.
Евфемізм
Евфемізм — це заборона називати деякі фізіологічні акти чи хвороби, замість назв яких вживаються описові звороти (лікарі замість слова "смерть" вживають термін "летальний кінець").
Заохочення
Заохочення — це винагорода, публічне визнання успіхів іншої людини. Може бути моральним у вигляді подяки й похвали або матеріальним у вигляді грошової премії чи подарунка.
Звички
Звички — це спосіб поведінки, який сформувався внаслідок багаторазового повторювання; дії виконання яких перетворилось на потребу.
Негативні звички погано впливають на людину й оточення (паління. вживання нецензурної лексики, надмірна жестикуляція), а позитивні — це дисциплінують (охайність. пунктуальність).
Індивідуальність
Індивідуальність - унікальне втілення загально людських якостей У конкретній особистості. Кожна людина індивідуальна за своїм зовнішнім виглядом та внутрішнім світом.
Істина
Істина — це правда і справедливість, які необхідні при рівноправному спілкуванні.
Правдивість
Правдивість — це уміння говорити правду, не приховуючи від себе та оточуючих справжньої істини.
Звичай
Звичай — це загальноприйняті правила, які існують у житті народу, наприклад, порядок святкування урочистостей.
Комплімент
Комплімент — це уміння ненав’язливо висловити співрозмовнику щире захоплення його успіхами або зовнішнім виглядом.
Критика
Критика — це вільне висловлювання своїх думок, щодо недоліків діяльності інших людей, роботи установ або суспільства загалом.
Мета критики — це покращення життя і діяльності. Умови для існування критики — це об'єктивність, гласність, звітність громадян і керівних органів про результати своєї діяльності.
Привітність
Привітність — це вміння бути чемним з оточуючими, яке проявляється у здатності знайти
позитивні якості у свого співрозмовника, ніколи не забувати вітатися, дякувати і прощатися.
Ритуал
Ритуал — це суворо послідовна (визначена) обрядова церемонія демонстраційного характеру, яка часто виконується у святкових обставинах.
Солідарність
Солідарність — це допомога й підтримка, які ґрунтуються на спільних інтересах та усвідомленні, що без загальних зусиль неможливо досягти бажаної мети. Традиційно вона залишається формою згуртованості людей перед якоюсь серйозною загрозою.
Спілкування
Спілкування — це взаємини людей, які виявляються під час обміну інформацією. Тільки в спілкуванні людина знаходить і здійснює духовний зв’язок з іншими людьми. Найповніше спілкування реалізується у товариськості, дружбі, любові.
Співрозмовники
Співрозмовники — це ті, хто спілкуються.
Самотність
Самотність — це відсутність близьких людей, які розуміють тебе і переймаються твоїми проблемами. Самотність породжує почуття непотрібності, безглуздості життя. Воно інколи може стати причиною наркоманії, алкоголізму, антигромадської поведінки.
Табу
Табу — це категорична заборона чого-небудь. Накласти табу — це заборонити.
Церемонія
Церемонія — це прийнятий чи усталений порядок проведення урочистого обряду, а також сам обряд. Ритуал — це сукупність обрядів, які супроводжують церемонію.
Церемонний
Церемонний — це той, хто дотримується прийнятного етикету, дуже ввічливий, манірний;
2) той, хто вимагає до себе підвищеної уваги.
Вимоги до спілкування
Під час розмови не слід зловживати словами спілкування іншомовного походження, спеціальними термінами, яких не розуміють співрозмовники. Не варто використовувати арготизми, слова-штампи («їй богу...», «Таке життя...», «Ой ці жінки (чоловіки)...», «Слово честі...»). Не переобтяжуйте мову вульгарними жартами, цинічними висловами, слова-ми-ларазитами («Ну». «Е е е». «Ось так». «Значить»).
На Ви слід звертатись до незнайомих або малознайомих людей; старших за віком і положенням; приятелів і родичів в офіційній обстановці. Звертатись на ти можна до коханих, близьких друзів, родичів, добрих знайомих у неофіційній обстановці; у дитячих та юнацьких колективах.
При спілкуванні вважається непристойним: говорити дуже голосно, різко, грубо; кричати; говорити крізь зуби; демонструвати голосом свою образу, зверхність, роздратування, невдоволення, гордощі і самозакоханість; говорити дуже повільно або дуже швидко; бурмотіти, часто зупинятися або ковтати останні склади у словах. Слухати співрозмовника слід уважно, не перебивати без потреби, а якщо довелося це зробити — це допоможіть відновити хід думок співрозмовника. Не робіть швидких суб’єктивних висновків. Не ставте дуже багато запитань — це вони потрібні лише для уточнення сказаного. Не давайте порад, якщо вас про цс не просять. Не виправляйте помилок спів- , розмовника. Не нав’язуйте йому своїх висновків, терпляче чекайте, і поки він сам закінчить фразу.
Бажаний лексикон вихованої людини: Добрий день..., Будь ласка..., Вибачте..., Пробачте..., Перепрошую..., Дякую..., Нічого страшного..., Будьте такі люб'язні.... Чи не змогли б ви.... Не варто подяки..., Усього найкращого.... Хай щастить..., Успіхів вам..., Завжди до ваших послуг... Вислови, неприпустимі у спілкуванні: Скажіть!.... Пробачаюсь!..., Посуньтесь!..., Відповідайте!..., Відійдіть!... Поглянь на себе!... Не брешіть!...